PETRA VON KANTS BITRE TÅRER
Et sygdomstilfælde.
Tilegnet dem, der blev som Marlene
Marlene..
Vær dog mere betænksom..
tak!
Jeg havde så slemme drømme.
Mit hoved er så tungt.
Som bly.
Telefonen!
Hurtigt!
Hallo? Fru von Kant, tak!
Selvfølgelig.. jeg venter.
Pres nogle appelsiner!
Jeg er tørstig.
Mor?
Jeg kunne ikke i går.
Arbejdet.. du ved det.
Nej, jeg har været oppe længe.
Det er sandt.
Jeg har ikke et øjebliks fred.
Men det har også sine fordele.
Hvor skal du hen?
Til Miami?
Det glæder mig, mor.
Miami er skøn.
Og menneskene!
Vidunderlige at kende.
Simpelthen vidunderlige.
6 måneder?
Åh mor, jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
6 måneder i Miami! Jeg misunder dig.
Det kunne jeg også godt holde ud.
Tak.
Start med tegningerne!
Skitsen står på staffeliet.
Ja, mor.
Hvad sagde du?
Selvfølgelig hører jeg efter, men det er en dårlig forbindelse.
Undskyld. Bliv nu ikke sur.
Der var virkelig en forstyrrelse.
Jeg lyver ikke.
Nu er du ikke rar, mor.
Ja..
Jeg lytter..
Det forstår jeg..
Hvor meget skal du bruge?
8.000?
Det er mange penge.
Jeg kan låne dig 5.000, men ikke mere.
Hvad med udgifterne.. og Gabriele.
Spørg Tatiana, eller måske..
Ja, mor. Farvel.
Marlene..
Du skal skrive et brev.
Til Joseph Mankiewicz..
Adressen er i papirerne
Kære Mankiewicz..
Kære ven..
komma..
Jeg er bange for, at jeg ikke er i stand til at betale.. punktum.
Der er omstændigheder mellem himmel og jord..
punktum.. punktum.. punktum..
Men hvem fortæller jeg det? Spørgsmålstegn!
Håber, du vil forstå.,
Din for altid kære ven.. Petra von Kant.
Jeg underskriver med det sammen.
Kom her!
Gå ned med det!
Skynd dig!
Så!
Skynd dig nu!
Tegningen skal være færdig til middag.
Er der post?
Karstadt?
Karstadt vil have mig til at tegne en kollektion.
Marlene, hørte du det?
Det er mit livs chance.
Karstadt?
Hr. Müller-Freienfels, tak!
Mit navn er Petra von Kant.
De taler med Petra von Kant.
Ja.. det gjorde jeg.
Denne uge går det ikke.
Jeg kan måske klare det fredag.
Et øjeblik.
Jo, jeg kan godt klemme det ind på fredag.
Hvornår? Kl. 15?
Fint! Kl. 15.
Så ses vi.
De svin..
Kan du huske for 3 år siden..
da jeg tilbød dem min første kollektion?
Tiderne skifter!
Manden var så servil.
Når man tænker på..
På denne tid?
Gud, hvem..?
Luk op!
Hvad betyder det?
Er den allerede halv 11?
Elskede!
Sidonie!
Min kæreste.
Petra!
Gode Gud!
Hvor længe..?
3 år, kære.
Som tiden flyver!
Men du ser fantastisk godt ud.
Hvordan bærer du dig ad?
Du står ikke tilbage..
Din ungdom, din skønhed!
Og Frank?
Jeg læste om jer.
I Australien, af alle steder!
Og jeg sagde til Lester: "Stakkels hende!"
"Se, hvad der er sket."
Vi advarede dig imod den mand.
Vi skal alle gøre vores egne erfaringer.
Jeg er glad for det liv, jeg har haft.
Ingen kan tage det fra én, som man lærer af livet.
Tværtimod, det modner én.
Det ved jeg ikke, Petra.
Når man kan forudse enden lige fra begyndelsen..
Er erfaringen så noget værd?
Lav noget kaffe, Marlene!
Eller vil du hellere have the?
Kaffe er fint.
Har du fået morgenmad?
Ja, tak.
Jeg fløj herned fra Frankfurt i morges.
Jeg måtte straks høre, hvordan du klarer den.
Om du led.. eller..
Åh, Sidonie..
Mennesker udvikler sig.
Førhen var jeg sikkert en anden.
Jeg kunne ikke takle det. Alene skammen!
Jeg troede på det gode i manden.
Men i ægteskabet..
tager de værste karaktertræk overhånd.
Det er jeg ikke sikker på.. Lester..
Åh, undskyld mig!
På alle jeres rejser lærte I aldrig hinanden at kende.
Men Frank og jeg..
vi var sammen dag og nat.
i evig angst for vores eksistens.
Så finder man ud af, hvad det andet menneske er gjort af.
Undskyld, jeg ville ikke lyde bitter, men..
der kunne have været nogle muligheder..
virkelig skønne muligheder,
for den mand og mig.
Men sådan skulle det ikke være.
Drømmer du stadig om ham?
Nej, Sidonie.
Jeg fortryder bare de chancer, vi spildte.
De fandtes utvivlsomt.
Det er trist, tro mig..
når det går op for én, at de frustrerende følelser..
langt overskygger de smukke.
Skændtes I?
Skændtes?
Ikke på sædvanlig vis.
Nogle gange var der en kulde.
Man mærker den.
Se..
Man er sammen med én..
i en bil eller i en stue..
og man vil sige noget, men man er bange.
Eller man vil udtrykke ømhed..
men igen er man bange.
Man er bange for at miste points, at blive den svage.
Det er et forfærdeligt øjeblik..
når man ikke længere kan gå tilbage og starte forfra.
Jeg tror, jeg forstår, hvad du mener.
Meget svagt, men..
Jeg ved, hvad du vil sige: F.eks. "Den kloge giver sig" eller..
Nej, Sidonie..
Når man først sidder i skidtet, hvem kan så trække én op igen
i menneskelige forhold, mener jeg?
Det kan ikke have været sådan alle 3 år.
Selvfølgelig ikke.
Nogle gange..
var det så smukt, at..
der er øjeblikke, hvor man glemmer..
alt..
Også, at man kunne fjerne alle de gamle vanskeligheder..
finde en fælles grobund..
Men vi sad fast i skidtet.
Stakkel!
Det er let at fortryde, men meget sværere at forstå.
Hvis man forstår det, er der ikke brug for fortrydelse.
Så kan man forandre ting.
Du skal kun fortryde det, du ikke forstår.
Javel..
Det hele har gjort dig hård.
Det er sørgeligt.
Jeg er altid mistænksom overfor hårde kvinder.
Jeg virker kun hård, fordi jeg bruger mit hoved.
Du er åbenbart ikke vant til, at kvinder tænker.
Min lille stakkel!
Må jeg være her!
Undskyld, jeg ville ikke fornærme dig.
Du skal bare lytte til, hvad jeg siger..
Og ikke med en urokkelig forudfattet mening.
Klart!
Jeg kan forstå din bitterhed.
Bad han om skilsmissen?
Nej, det gjorde jeg.
Ikke ham?
Dig..?
For Guds skyld..
Det overrasker dig nok?
Stakkels lille Petra..
som ikke kunne undvære sin mand,
håbløst forelsket, næsten en slave..
og hun beder om skilsmisse.
Forfærdeligt, ikke sandt?
Var han..?
Nej.
Han var mig ikke utro.
Utroskab ville ikke have været grund til skilsmisse for mig.
Der var forholdet ganske sundt
Vi satte begge mere pris på sjov end på troskab.
Altså påtvungen troskab.
Mentalt var vi uden tvivl hinanden tro.
Der var andre grunde til, at det ikke fungerede.
Selvfølgelig, når det først går galt, bliver det til afsky..
og had.
Det havde ikke noget at gøre med, hvad der skete omkring os.
eller med andre mennesker.
Tak.
Ja, tak.
Tegn videre nu, det haster!
Kan vi..?
Marlene..
Marlene har været hos mig i 3 år.
Hun hører alt, ser alt, ved alt.
Du skal ikke tage dig af Marlene.
Nå, men tilbage til..!
Hvad gjorde jer fremmede, hvorfor blev I så syge?
Åh, Sidonie..
Jo, Petra, Lester og jeg havde en periode..
hvor det så ud som om alt var forbi.
Vi var kørt trætte, afskyede hinanden, og..
Man må være klog, vise forståelse og ydmyghed.
Som kvinde har man muligheder..
Man må forstå at bruge dem.
Jeg var ikke interesseret i "muligheder"..
især ikke kvindelige "muligheder".
Jeg ville ikke bruge billige tricks.
Tricks, Petra?
Ja, det er tricks.
Snyderi, om du vil.
De fører til ufrihed og tvang.
Når jeg hører ord som "ydmyghed"..
Lad være med at gøre nar!
Lad være med at gøre nar af mig!
Lester og jeg er virkelig lykkelige nu.
Ydmygheden kunne betale sig.
Han tror, han bestemmer over mig.
Jeg lader ham tro det, men jeg får min vilje til sidst.
Hør, kæreste..
Jeg forstår, hvad du siger..
og det virker måske for dig og Lester.
Måske er denne følelse af tvang..
lige hvad I har brug for.
Men..
forstår du, Frank og jeg..
vores kærlighed skulle være smuk.
Og for os betød "smuk"..
altid at vide præcist, hvad der skete..
i os selv og i den anden.
Vi ønskede ikke et dumt ægteskab med regler for opførsel.
Vi ville beslutte alting på ny..
altid være.. vågne..
altid..
frie.
Jeg forstår ikke..
hvorfor alting skal være så kompliceret..
når det kan være enkelt.
Regler for opførsel findes, for at vi bevidst kan bruge dem.
Hvorfor opfinde alting igen..
når vi allerede har afprøvede metoder.
Gode, altså!
Vi ville være lykkelige sammen.
Forstår du det?
Sammen!
Jeg kender ingen afprøvede metoder til det.
Hvorfor blev det hele til foragt..
når der var så meget klarhed og forståelse?
Succes, for eksempel.
Den succes, som jeg fik..
og som Frank håbede på, og behøvede.
Det var sådan, det begyndte.
Så simpelt var det.
Undskyld, men succes er ingen grund til at..
Mænd!
Og deres forfængelighed.
Åh, Sidonie.
Han ville passe mig, tage sig af mig.
Selvfølgelig tog han mig alvorligt..
og respekterede mine meninger.
Men alligevel..
Han ville være forsørgeren
Og sådan kommer undertrykkelsen, helt automatisk.
Det virker sådan her:
Jeg lytter til dig..
og forstår dig..
men hvem er det, der slider og skaffer penge?
En regel for ham, en anden for mig.
Min kære, først hed det:
"Alt hvad du tjener, min pige, vil blive sparet op til senere."
"Vores eget hus, en sportsvogn.."
Jeg nikkede og tilsluttede mig, fordi..
han var så kærlig, Sidonie.
Og sommetider slog hans kærlighed benene væk under mig.
Gjorde mig åndeløs af lykke.
Men når han ramte et lavpunkt..
I starten var det næsten komisk at se..
hvordan hans latterlige stolthed blev såret.
Ærlig talt - jeg nød det.
Især fordi jeg troede, at han vidste, hvor latterlig han var.
Men det gjorde han ikke.
Og..
senere, da jeg prøvede at forklare ham..
at det ikke betød noget for mig..
om manden er ovenpå eller ej..
var det for sent.
så snart jeg nærmede mig emnet..
blev han som en mur, Sidonie..
som en mur.
Så begyndte ærligheden at dø lidt efter lidt.
Jeg troede, at jeg havde taget fejl..
af ham.. af mig selv.
Så gjorde jeg det forbi.
Jeg holdt op med at elske ham.
De sidste 6 måneder var skrækkelige..
tro mig, skrækkelige.
Han indså selvfølgelig, at det hele var forbi.
Han mærkede det i det mindste.
Men han nægtede at acceptere det.
Heller ikke her var han særlig klog.
Han forsøgte at holde fast på sin kone..
om ikke helt, så i sengen.
Der kom afskyen.
Han forsøgte med teknik, med vold..
Jeg lod ham besidde mig, jeg holdt det ud.
Men..
manden forekom mig så ækel.
Petra!
Han stank!
Han stank af mand!
Sådan som mænd stinker.
Det, som engang havde været ophidsende..
gav mig kvalme, tårer i øjnene.
Sådan som han besteg mig.
Petra, vær sød..
Hør nu historien færdig!
Han tog mig, som en tyr bestiger en ko.
Ikke den mindste respekt.
Ingen tanke på kvindens fornøjelse.
Smerterne, Sidonie!
Smerterne!
Du kan ikke forestille dig det.
Og når jeg nogle gange..
Skammen!
Jeg skammede mig sådan!
Han troede, at jeg tudede af kærlighed og taknemmelighed.
Han var så dum!
Så dum!
Så dumme mænd er!
Stakkels dig!
Hvor må du have lidt!
Jeg har ikke brug for din medlidenhed.
Han..
havde brug for min.
Forståelse, venlighed eller medlidenhed..
når intet andet var muligt.
Jeg følte intet for ham.
Tværtimod. Det blev værre og værre.
Når vi spiste sammen..
hans tyggen..
lød som en eksplosion.
Jeg kunne ikke klare, når han sank..
sådan som han skar sit kød ud, spiste sine grøntsager..
holdt en cigaret, et glas whiskey..
Alt forekom mig så latterligt..
så affekteret.
Jeg skammede mig over ham.
Jeg troede, at alle så ham på samme måde.
Selvfølgelig var det hysteri og panik.
Det kunne ikke reddes.
Ovre!
Slut!
Forbi!
Jeg skammer mig.
Det behøver du ikke.
Du har ingen grund til skam.
Du har forsøgt at lære, at fatte noget.
Hvorimod jeg..
Mennesker er skabt til at behøve hinanden.
Men de har ikke lært..
at leve sammen.
Marlene!
Det er sikkert Karin.
Karin?
En dejlig pige.
Jeg mødte hende på båden fra Sydney til Southhampton.
Hun vil forsøge at gøre karriere i Tyskland.
Karin!
Goddag.
Dette er Petra von Kant, som jeg har fortalt om.
Goddag.
Sid ned!
Undskyld rodet!
Det er omstændighederne.
Det gør ikke noget.
The? Eller en kognac?
En kognac, tak.
Marlene, kognac!
Hvad med dig, Sidonie?
Nej tak. Da ikke om formiddagen.
Det er sjovt, jeg troede du var ældre..
mere distingveret.
Kan man sige det?
Det kan man godt, jo.
Men hvorfor ældre?
Folk, der er så succesfulde, så berømte..
Jeg ved det ikke..
De er gerne ældre.
Det er undtagelsen, der bekræfter reglen.
Tak.
Skål!
Det er på tide, at vi går, Karin.
Petra, jeg ringer.
Jeg bliver her længere denne gang.
Gør det, Sidonie.
Hav det godt!
- Farvel! - Farvel!
- Forresten.. - Ja..
Du har en god figur.
Du må have gode muligheder.
Kom og besøg mig..
Gerne.
- Karin! - Jeg kommer.
F.eks. i morgen aften.. kl. 20.
Vi ses i morgen.
Ja, vi ses.
Du har ændret på ærmerne?
Ja..
Det ser godt ud.
Det virker bedre.
Marlene!
Det ringede på, Marlene!
Jeg er slet ikke klar.
Luk op!
Jeg kommer ned om lidt.
Karin!
Hvor dejligt.
Godaften, Fru von Kant.
Jeg har forberedt lidt mad.
Marlene, server maden!
Så er du her!
Her er jeg.
Kan du lide at være i Tyskland?
Jeg var kun væk i 5 år.
Ja, jeg kan lide det.
Der er ikke meget forandret.
Tingene forbliver som de er i Tyskland.
Fortæl om dig selv.
Mig?
Der er ikke meget at fortælle.
Åh jo der er:
Hvad du tænker på..
Hvad du..
drømmer om..
Ikke meget.
Jeg vil bare gerne have en plads i verden.
Er det for meget forlangt?
Nej, tværtimod, Karin.
Det er..
hvad vi lever for:
At kæmpe for en plads.
Er vi nødt til at kæmpe?
Selvfølgelig.
Jeg måtte også kæmpe.. hårdt, meget hårdt.
Sådan er det bare.
Jeg har altid tænkt, at jeg er for doven til at kæmpe.
- For doven? - Ja.
Jeg foretrækker at ligge i sengen og læse blade og bøger..
Måske har du ikke fundet det rette incitament i livet endnu.
Du er stadig ung.
- 23. - Ja, netop.
Du har så meget foran dig.
Gode ting, onde, grimme, smukke ting..
Livet begynder ved 23.
Gør det?
Ja.
Synes du ikke?
Åh Gud, jeg har allerede en del bag mig.
Jeg er gift og..
Du er..
Ja! Min mand blev i Australien.
Vi havde..
Det er ikke så nemt.
Nej..
Ingenting er nemt.
Overhovedet ingenting.
Man er nødt til at forstå..
hvad ydmyghed er.
Ydmyghed?
Jo, altså..
Alle har deres egen teori om verdenen.
Jeg tror..
man må være ydmyg for bedre at kunne rumme det..
som man forstår.
Jeg er f.eks. ydmyg overfor mit arbejde..
har respekt for de penge, jeg tjener..
eller alle de ting..
der er stærkere end mig.
Jeg synes, at "ydmyghed" er et mærkeligt ord.
Det minder mig om at bede og knæle.
Jeg ved det ikke..
Måske er disse begreber..
ikke egnede for unge mennesker.
Jeg ville have reageret ligesådan i din alder.
Tak.
Værsgo!
Tror du, at du vil være model?
Jeg kender ikke branchen, eller hvad det indebærer.
Men hvorfor ikke?
Fint.
Vi må tale forretning.
Man kan ikke bare gå ned af en runway..
og alting.
Du må være villig til at lære.
Jeg vil gerne lære det.
Jeg ønsker ikke at få noget forærende.
Jeg kan selvfølgelig hjælpe dig.
Senere, når du kan noget..
finder du nemt arbejde.
Tak.
Du får måske problemer i starten.
Jeg mener økonomiske problemer.
Du tjener ikke noget under oplæring.
- Sikkert ikke. - Jeg vil hjælpe dig.
Det er et tilbud.
Det skulle ikke være en hindring.
Ja?
Det er meget venligt af dig.
Det gode ved jobbet er..
at man kommer meget omkring.
Jeg elsker fremmede storbyer om natten.
Kan du lide at rejse?
Nogen gange. Jo, det tror jeg.
Det kan blive herligt:
Rejser, nye oplevelser..
fremmede byer, musik..
Kan du lide kunst?
Kunst? Det ved jeg ikke.
Teater, koncerter, gode film?
Åh ja..
Jeg elsker at gå i biografen.
Film om kærlighed og smerte.
Ja!
Vi kune jo lære sammen.
Meget bliver nemmere sådan.
Jeg var heldig med mine forældre..
De viste mig tidligt det smukke i livet.
Hvordan var dine forældre?
Min far var værktøjsmager.
Meget interessant.
Vi havde ikke meget.
En masse arbejde og ingen sjov.
Sådan var det.
De havde ikke et fedt liv.
En lille lejlighed, 3 unger..
En masse skrigeri.
Men dine forældre beskæftigede sig vel med dig..
som barn, ikke?
Beskæftigede sig?
Vi var i vejen, mest til besvær.
Stakkel.
Det må have været forfærdeligt.
Nej!
De mente det godt, begge to.
Desuden lod de os være i fred.
Det er bedre, hvis forældre ikke blander sig..
i alt det, man har i hovedet.
Jamen alligevel..
Overlade børn til sig selv.
Du ved det sikkert..
Jeg har selv en datter.
Jeg kan naturligvis ikke selv tage mig af hende, men..
jeg ved da, at hun er på den bedst mulige kostskole.
Det er betryggende.
Jeg kunne godt lide skolen.
Kunne du det?
Nej..
Det tror jeg ikke.
Jeg ved, at jeg var glad, da det var overstået.
Selvom jeg var rimelig dygtig.
Jeg er sikker på, at du er meget intelligent.
Intelligent? Ja.
Men jeg gad ikke lære noget dengang.
Det, der interesserede mig, kom af sig selv.
Sådan var det også for mig.
Jeg var uovervindelig i de fag, der interesserede mig.
Sjovt nok elskede jeg matematik dengang.
Det gjorde jeg ikke.
Jeg var altid dårlig til regning.
Det var ok i starten, men senere, med bogstaver og sådan..
Jeg var tabt.
Underligt.
Algebra fascinerede mig..
enormt.
Enormt!
Algebra?
Nej, det var ikke mig.
Jeg kunne aldrig forstå det.
Hvorfor bruge bogstaver istedet for tal?
Jeg fatter det stadig ikke.
Det betyder ikke noget.
Der er vigtigere ting i livet.
Jeg elskede gymnastik..
og atletik om sommeren
og håndbold og den slags.
Jeg var ikke vild med redskabsgymnastik.
Jeg fik altid bedre karakterer om sommeren. Gjorde du også?
Nej, jeg foretrak redskaberne.
Det kræver..
disciplin.
Endnu et ord, som unge mennesker hader, eller hvad?
Disciplin er vel ok, så længe man har det sjovt.
Men disciplin for disciplinens skyld..
eller tvang..
det synes jeg ikke om.
Det er sjovt, men..
jeg har brug for et skub til at gøre ting.
At jeg mangler penge..
eller har lovet noget.
Hvis der ikke var tvang..
ville jeg nogle gange være helt fortabt.
Det forstår jeg.
Men det er bedre, hvis man kan klare sig uden.
Min far tog os på cykeltur hver søndag.
Hele familien trampede afsted.
Ham forrest..
så min mor..
så os tre døtre bagved.
Han cyklede i forvejen som en gal.
Han var en mand.
Når vi kom hjem om aftenen, var vi udkørte..
og han var helt frisk.
Så havde han et skænderi med mor hver søndag.
Nå, men vi skulle allesammen med.
Måske ville jeg gerne have kørt med alene..
men det var aldrig sjovt.
Men tanken er da skæg:
Far, mor, og os tre piger på vores cykler!
Er den ikke?
Jo! Men..
Det var brutalt gjort af din far..
og det var slet ikke den slags tvang, jeg mener..
Jeg taler om en tvang, som man accepterer..
endda ønsker, og har brug for.
Hvordan har dine forældre det?
Far og mor er døde.
Det gør mig ondt.
Begge to?
Far myrdede mor og hængte sig.
Nej!
Hvor forfærdeligt.
Nu ser du mig i et andet lys.
Det er altid det samme.
Folk kan godt lide mig..
indtil de hører min historie.
Så er det slut.
Nej, Karin. Tværtimod.
Jeg føler..
en stor ømhed for dig.
Endnu større nu, hvor jeg har hørt din historie.
Vi må gøre det godt for dig.
Lad os være venner?
Ja, det gør tingene nemmere.
Marlene! Kom med en flaske champagne!
Hun er en god pige.
Hun laver alt mit arbejde.
Men fortæl mig..
Hvordan skete det?
Mener du mine forældre?
Ganske enkelt.
Læste du det ikke i avisen?
Nej, det kan jeg ikke huske.
Far drak som et svin..
Nej, sådan var det ikke..
En dag sagde fabrikken:
"Thimm, vi er en moderne virksomhed."
"og der er ikke plads til folk i din alder."
Jeg ved det ikke præcist.
Jeg var der ikke..
Men det var noget i den stil.
Han brød sammen, græd og slog om sig.
Nogle sikkerhedsvagter kom og smed ham ud.
Han tog på sit sædvanlige værtshus..
og blev fuld.
Hvad skulle han ellers?
Far drak altid som et hul i jorden.
Så tog han hjem..
slog mor ihjel og hængte sig.
Han kunne ikke mere se en plads til dem i verden .
Så simpelt var det.
Jeg tog til Australien, men..
tingene er heller ikke lyserøde dernede.
Man får lov at ligge, hvis man ikke kan følge med.
Alt det bliver anderledes, Karin. Helt anderledes..
Vi vil sammen gøre os umage..
for at få noget ud af dit liv.
Det kunne være dejligt.
Jeg har ofte opgivet håbet.
Med min mand var det sådan noget lort.
Han lod mig slide i det, og sagde..
at han ville tjene en masse penge og sådan..
Det var kun et spørgsmål om tid.
Han gik mig på nerverne.
Skål!
Skål for os!
At vi bruger vores muligheder.
Jeg kan se dig for mig, skride ned af runway'en.
Jeg vil lave en kollektion specielt til dig.
Jeg vil gøre dig til topmodel.
Du er smuk, Karin.
Kan du lide den slags musik?
Det er plader fra min ungdom.
De gør mig enten trist..
eller munter.
Det kommer an på..
Den er fra tiden med min første mand.
Sikke en kærlighed.
Det siges, at smukke ting ikke holder længe.
Der er lidt sandhed i det.
Pierre forulykkede.
Han var en lidenskabelig bilist.
Pierre var..
Han var en flot mand, men besat.
Han troede, at han var udødelig.
Men det var han ikke.
Han døde 4 måneder før vores datter blev født.
Det var ikke nemt for mig.
Men alt i livet er forudbestemt.
Jeg måtte finde mig i det.
Folk er forfærdelige, Karin.
De kan rumme alting.
Folk er hårde og brutale.
Ingen er uundværlig.
Ingen!
Det er noget, de må lære.
Hvor bor du?
På Hotel Übersee.
På hotel? Det må være dyrt.
27 mark med morgenmad.
Netop.
Hvem har råd til det i længere tid?
Du kan flytte ind hos mig.
Det er billigere og..
desuden er det rart.
Jo. Jeg..
Eller hvad?
Jeg vil gerne.
Jeg tænkte bare..
Måske vil jeg hurtigt gå dig på nerverne.
Jeg kender mig selv, Karin.
Du vil ikke gå mig på nerverne.
Jeg kender mig selv.
Jeg er tit meget ensom.
Vi kan hygge os sammen.
Hvis du tror det..
Jo, gerne.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig, Karin.
Jeg elsker dig.
Vi vil erobre verden sammen.
jeg vil gerne kærtegne dig, kysse dig.
Jeg kan også godt lide dig, Petra.. meget.
Men giv mig lidt tid!
Jeg giver dig tid.
Vi har tid nok.
Vi har så meget tid.
Tid til at lære hinanden at kende.
Vi skal elske hinanden.
Marlene!
Kom med champagnen!
Afbestilte du flyet?
Hvad?
Afbestilte du flyet?
Hvorfor? Undskyld, men jeg ligger stadig i sengen.
Okay, jeg gør det selv.
Jeg gør det. Lad mig lige stå op.
Nej, jeg gør det selv. Hvorfor ikke?
Hallo! Jeg har booket 2 pladser til Madrid den 25.
Til Kant og Thimm. Karin Thimm.
Ja, ok.
Jeg må desværre afbestille dem.
Nej, ikke lige nu.
Ja. Tak.
Det er unødvendigt at afbestille flybilletter.
Enten kommer man, eller ikke. De opdager det i tide.
Det er et spørgsmål om høflighed.
Selv du lærer det vel en dag.
- Tak. - Du er velkommen.
Marlene!
Mine sko!
Skynd dig!
Jeg begynder at tro, hun er tosset.
Hun er ikke tosset. Hun elsker mig.
- Nå, god fornøjelse med det. - Tak.
Er det endegyldigt, at du ikke vil tilbage på skolen?
Hvad mener du? Jeg lærer ikke noget mere.
Man kan altid lære mere, det stopper aldrig.
Dig og dine visdomsord!
Det er ikke visdom, bare erfaring.
Hør, lad mig ringe og undskylde for dig.
Så kan du tage derhen igen.
Det er bedre at afslutte det, man har begyndt.
Tro mig, det betaler sig altid.
Hvis du mener det..
Ja.. Det mener jeg.
Ok, så.
Netop.
Lav lige en gin og tonic til mig.
Du drikker for meget.
Pas på du ikke bliver for fed.
Rend mig i røven.
Glem ikke, at din figur er din formue.
- Uden den har du intet. - Hvis du mener det.
Det mener jeg ikke. Jeg ved det!
Skål!
Jeg elsker dig.
- Det gør jeg også. - Pis!
"Det gør jeg også!"
Sig: "Jeg elsker dig."
- Ja. - Kom nu!
Ok. Jeg kan godt lide dig.
Jeg elsker dig.
Du har verdens dejligste hud.
Har jeg?
Ja.
Og det dejligste hår.
De dejligste skuldre.
Og de dejligste øjne.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig..
Lad mig være!
Jamen hvorfor?
Jeg har ikke børstet tænder.
Jeg er ligeglad.
Men det generer mig.
Kom nu!
Jeg vil bare gerne læse.
Vær sød.
Okay, jeg lader dig være i fred..
- Hvis du væmmes. - Jeg væmmes ikke.
Men vi kan ikke rode rundt 24 timer i døgnet.
Jo, vi kan.
Åh, Petra.
Jeg kunne ligge hos dig altid.
Hvorfor er du så brutal?
Som om jeg har gjort dig noget?
Jeg gør mig bare umage.
Jeg er ikke brutal.
Det er nemt sagt.
Du siger, du ikke er brutal..
Men når jeg har brug for dig, afviser du mig.
Karin?
Ja?
Må jeg..
Jeg vil gerne sidde lidt hos dig.
Hvor var du i nat?
- Karin! - Ja.
"Hvor var du i nat?" spurgte jeg.
Ude og danse.
Til kl. 6 om morgenen?
- Og..? - Så sent er der ikke åbent.
- Er der ikke? - Nej.
Hvem..
dansede du med?
Hvad?
Fortæl mig, hvem du dansede med!
Med en mand.
Åh ja?
Ja.
Hvad for en mand?
En stor sort mand med en stor sort pik.
Javel.
Vil du også have en mere?
Ja, lav en til.
"Tak"!
Glem det.
Nej, jeg vil ikke glemme det.
Men du kunne godt være mere venlig.
Her!
Tak, kære.
Hvordan var han?
I sengen?
For eksempel.
Umættelig.
Åh, ja?
Ekstremt.
Forestil dig hans store, sorte hænder på min hvide hud!
Og.. læberne!
De sorte har allesammen tykke, varme læber
Besvimer du, skat?
Hold op med at glo, din dumme ko.
Hent aviserne! Afsted!
Der er ingen grund til at blive hysterisk.
Det bedste mangler..
Vær ikke så led!
Jeg er ikke led. Jeg fortæller sandheden.
Vi har altid sagt, at vi skulle være ærlige overfor hinanden.
Men du kan ikke klare det.
Du vil høre løgne.
Ja, lyv for mig.
Lyv for mig!
Ok, det var ikke sandt.
Jeg gik tur hele natten, og tænkte på os.
Virkelig?
Det er ikke sandt.
Nej, selvfølgelig ikke.
Jeg var i seng med en mand.
Men det er ikke afgørende, er det?
Nej..
Selvfølgelig ikke.
Men..
Jeg forstår det ikke.
Altså..
Jeg forstår det ikke.
Hvorfor?
Hold op med at græde, Petra.
Hør nu: jeg holder af dig, jeg elsker dig, men..
Det var da klart.
Ind imellem vil jeg have sex med en mand.
Sådan er jeg.
Det har ikke noget med os at gøre.
Jeg bruger bare manden, det er det hele.
Andet er det ikke. Bare en smule sjov.
Du talte altid om frihed.
Du sagde altid: "Ingen forpligtelser"
Hold op med at græde.
Jeg kommer jo altid tilbage til dig.
Mit hjerte gør ondt!
Som om nogen har stukket en kniv i det.
Det behøver ikke at gøre ondt.
Det er ikke nødvendigt.
"at gøre ondt"
Når man bruger "at" sammen med "behøver", behøver man ikke at bruge "at".
Ak, Petra.
Jeg er ikke så klog som dig.. eller uddannet. Det ved jeg.
Du er smuk.
Jeg elsker dig sådan.
Det gør så ondt på mig at elske dig sådan.
Vil du have en mere?
Jeg må passe på figuren.
- Skal du se ham igen? - Hvem? Manden?
- Ja, eller er der flere? - Hold nu op!
Skal du?
Nej, jeg skal ikke se ham igen.
Jeg ved ikke engang, hvad han hedder.
Desuden sagde han, at han skulle forflyttes.
Var han virkelig sort?
Ja. Hvorfor?
Bare sådan.
Han var rigtig lækker.
Du ville også synes om ham.
Han var ikke rigtig sort, kun brun.
Og et meget intelligent ansigt.
Nogle farvede har europæiske ansigtstræk, ikke?
Ja, det ved jeg ikke.
Det har nogle.
Og han var en af dem.
Han fortalte dejlige ting om USA og sådan.
Karin, altså!
Okay, jeg tier stille.
Jeg troede, at vi var afklarede.
Du behøver ikke svælge i det.
Og nu drikker du da?
Hvad skal jeg ellers?
Hold op med det der!
Du er hysterisk!
Jeg er ikke hysterisk. Jeg lider.
Du elsker at lide.
Det kan du sagtens sige.
"Mennesker elsker at lide"
Det er sandt.
Jeg ville hellere være lykkelig, Karin.
Jeg ville meget hellere være lykkelig.
Alt det her gør mig syg.
Hvad gør dig syg?
Glem det!
Fortæl mig, hvad der gør dig syg.
Dig!
Du gør mig syg.
Fordi jeg ikke ved, hvorfor du bliver hos mig.
Om det er for mine penge..
Eller fordi du kan gøre karriere hos mig, eller fordi..
fordi du elsker mig.
Fordi jeg elsker dig, selvfølgelig.
Pis.
Hold dog op!
- Hvis du ikke tror på mig.. - Tror på dig?
Det har ikke noget med tro at gøre.
Selvfølgelig tror jeg, at du elsker mig
Men jeg ved det ikke.
Jeg ved det ikke sikkert.
Det er det, der gør mig syg.
Ser man det!
"Et enestående bidrag til næste vinters mode.."
"kom fra Petra von Kant med hendes nye kollektion."
Og et billede af dig.
Nej!
Vis mig det!
Der!
Vildt!
Ikke dårligt, hvad?
Sig noget!
Jo.. meget kønt!
Meget kønt, meget kønt..
Det er da ualmindelig fedt!
Det er første gang, mit billede er i avisen.
Afsindigt!
Jeg elsker dig.
Kom..
Lad nu være..
Jeg tager den.
Det er von Kant.
Det er til dig.
Fra Zürich.
Zürich?
Hvem kender du i Zürich?
Aner det ikke!
Det er Karin Thimm.
Hvem?
Freddy!
Hvad laver du i Zürich?
Hvorfor er du i Zürich?
Hvornår?
Kl. 15 i Frankfurt?
Vent, jeg spørger lige.
Hvornår går det næste fly til Frankfurt?
14.30.
Det næste fly fra Bremen er 14.30.
Jeg vil forsøge at få en plads.
Hvis ikke, så ring til mig fra Frankfurt.
Jeg elsker dig. Ciao.
Det var min mand.
Freddy er i Zürich.
Freddy er i Europa.
Bestil en flybillet til Frankfurt for mig, ikke?
Kom nu!
Vær sød.
Lufthansa..?
Det er Petra von Kant.
Jeg vil gerne booke en plads på flyet 14.25 til Frankfurt.
Udsolgt?
Nej.
Er der plads på første klasse?
Fint. Så book en til Thimm, Karin Thimm.
Det er utroligt! Freddy er her!
45 minutter før afgang, det ved jeg.
Det er utroligt!
Du fortalte, at..
du og din mand..
Du sagde, at det var slut.
Det er længe siden.
Du kunne i det mindste..
have fortalt mig, at..
I var i kontakt igen.
Freddy er jo min mand.
Selvfølgelig har jeg skrevet til ham.
Du sagde, du ville skilles.
Jeg sagde, at måske en dag ville jeg skilles.
Alle kan skifte mening på et halvt år.
Ved du, hvad du er?
Nej.. Men det vil du sikkert fortælle mig.
Du er en lille led luder.
Lille og led.
Mener du det?
Ja, det mener jeg.
En lille ækel skabning.
Bare jeg ser på dig, kan jeg brække mig.
Så er du vel glad for, at jeg går.
Åh ja.
Men det er næsten for sent.
Gad vide, hvorfor du ikke trak på gaden fra starten.
Det var mindre anstrengende med dig, skat.
Ja..
Det forstår jeg.
Gud, hvor er du ondskabsfuld.
Hvordan kan du bedrage et menneske på den måde..
når du ved, hun elsker dig?
Jeg bedrog dig ikke, Petra.
Åh jo, du løj for mig.
Du har ikke gjort tingene klare mellem os.
Det er rigeligt.
Jeg sagde, jeg elsker dig, Petra.
Det var ikke løgn.
Jeg elsker dig..
Jeg elsker dig på min måde.
Det må du indrømme.
Jeg ville have gjort anderledes, hvis du fra starten..
Hvordan kan man være så nedrig, Karin?
Du kunne jo se, hvad der skete med mig.
Det er ikke sandt.
I lang tid vidste jeg ikke, hvad der foregik.
I starten opførte du dig, som om det bare var for sjov.
Jeg kan ikke gøre for, at jeg elsker dig.
Jeg kan ikke gøre for det.
Jeg har brug for dig. Jeg har sådan brug for dig.
Jeg vil gøre alting for dig.
Jeg er kun til for dig.
Du er alt, hvad jeg har.
Jeg er så ensom uden dig. Så ensom, Karin.
Ensom, uden en luder?
Tilgiv mig!
Forstå, hvad der sker med mig.
Vær ikke så grusom!
Rejs dig! Jeg har travlt!
Åh dit beskidte lille svin.
Det skal du få betalt.
Det vil du aldrig glemme.
Åh Karin..
Jeg ved jo ikke, hvad jeg gør.
Prøv at forstå!
Giv mig nogle penge!
Til flyet og til Frankfurt.
Freddy har aldrig penge.
Netop!
Det kan jeg bruges til!
Til at betale.
Åh Gud.
Hvor mange?
Sig det!
500.
Jeg giver dig 1000..
så du har råd til lidt.
Jeg skal altså kun bruge 500.
Tag nu de 1000!
Nu er det hele ligegyldigt.
Marlene, kør hende til lufthavnen!
Jeg er for fuld.
Karin!
Forlader du mig virkelig?
Ja.
Ciao.
Hallo!
Nej, det er ikke von Kant.
Ja?
Nej..
Jeg hader dig, jeg hader dig, jeg hader dig!
Bare jeg kunne dø.
Bare være væk.
Smerten! Jeg kan ikke holde den ud.
Jeg kan ikke mere.
Åh Gud, sådan en kælling.
Den lede lille kælling.
Jeg skal vise dig!
Jeg skal få dig til at lide.
Du vil komme krybende, lille luder!
Du skal kysse mine fødder.
Jeg er sådan på røven.
Hvordan har jeg fortjent det?
Hvad har jeg gjort?
Karin!
Jeg elsker dig stadig.
Vær ikke så ond, Karin!
Åh lort, jeg har sådan brug for dig!
Ring i det mindste!
Ring til mig! Lad mig høre din stemme!
Det er ikke for meget at bede om. Ring til mig!
Det koster dig ikke noget.
Men soen kunne ikke drømme om at ringe.
Hun har regnet det hele ud.
Hun lader mig bare vente..
Det er så klamt!
Du giver mig kvalme! En beskidt lille tøjte!
Og jeg elsker dig så højt! Jeg elsker dig til vanvid.
Hvis bare du vidste, hvor ondt det gør!
Jeg håber, du kommer til at føle det samme en dag..
Så vil du se anderledes på det.
Du er så forbandet dum!
Det kunne være så dejligt, bare os to.
Det kommer du til at forstå en dag.
Men så er det for sent.
Alt for sent.
Jeg skal vise dig..!
Tillykke med fødselsdagen, Mor!
Gaby!
Er mormor ikke kommet endnu?
Nej.
Jeg har så meget at fortælle dig.
Selvfølgelig, min kære.
Marlene, lav the til os!
Sikke en flyvetur!
Den var så urolig! Jeg blev dårlig.
Mor, det er evigheder siden, jeg sidst så dig.
Kæreste Mor!
Fire måneder.
Er Karin her ikke?
Nej.
Men hun kommer da senere?
Det tror jeg ikke.
Det er lige meget!
Jeg brød mig ikke særlig meget om hende.
Ikke?
Altså..
Hun er ret..
Ordinær, er hun ikke?
Nej, det er hun ikke.
Det er også ligegyldigt.
Mor, jeg er så ulykkelig.
Ulykkelig?
Nej, jeg er egentlig forfærdelig lykkelig.
Jeg ved det ikke.
Det er alt sammen så svært.
Hvad, min kære?
Mor..
Jeg er forelsket.
Er du..?
Det er for komisk!
Dig, forelsket!
Din reaktion er forfærdelig.
Forfærdelig småborgelig.
Undskyld, min kære.
Du har altid været min lille pige.
Jeg må vænne mig til, at du bliver voksen.
Ja tak.
Fortæl mig om din kæreste, Gaby.
Det er lige det, Mor.
Han er ikke min kæreste endnu.
Han ved slet ikke, at jeg elsker ham.
Han er så stædig.
I tre uger har jeg forsøgt at flirte med ham..
Men han overser mig, opfører sig som om jeg ikke fandtes.
Det er så svært.
Det løser sig, Gaby.
Tro mig!
Han er så flot.
Du aner ikke, hvor flot han er.
Han er meget høj, slank..
Har langt lyst hår..
Han ligner Mick Jagger lidt.
Hvordan ved du det?
Det siger jeg ikke.
Du er så klog, Mor.
Du er den klogeste mor i verden.
Hvem var det?
Hvad er der?
Græd ikke. Hvad er der sket?
Ingenting, Gaby. Der er ikke sket noget.
Hold op med at græde. Der er overhovedet ikke noget galt.
Sørg for kagen og flødeskummet!
Forsvind herfra..
Og sørg for kagen! Eller er du døv?
Forsvind!
Hvorfor behandler du hende så dårligt?
Hun fortjener ikke bedre..
Og hun kan lide det, hun er lykkelig sådan.
- Forstår du det? - Nej.
Pyt, man skal ikke bekymre sig om tjenestefolk.
Jeg vil ikke skændes med dig på din fødselsdag..
Men du skal vide, at jeg ikke er enig med dig.
Det er i orden.
Børn har ret til at udvikle deres egne ideer.
Er det ikke det, man siger nu om dage?
Jeg åbner!
Må jeg præsentere: Baronesse Sidonie von Grasenabb!
Petra!
Min kære!
Sidonie!
Tillykke med fødselsdagen.
Af hele mit hjerte, Petra.
Åbn den senere!
- Hvordan går det i skolen, Gaby? - Godt nok, tante Sidonie.
Tilfredsstillende er tilfredsstillende, siger jeg.
Marlene, en kop mere, hurtigt!
Jeg synes, Mor behandler Marlene dårligt.
Jeg synes ikke, du er gammel nok til at bedømme din mors handlinger.
Ok, så siger jeg ingenting.
Hvordan har du det, kæreste?
Hvad skal jeg sige?
Godt.
Køn, ikke sandt?
Tak.
Jeg læste om din succes i Milano. Tillykke!
Alt det lort keder mig.
- Hold op med at le! - Lad hende le!
Le, så!
Jeg er træt af mit arbejde; angst for, at det ikke slår an.
Det er altid det samme, og hvorfor?
Man skal jo leve.
Man skal jo arbejde for at tjene penge.
Man skal have penge for at kunne leve.
Netop! Penge er alt.
Kagen!
Hun ønsker at genere mig.
Det tror jeg ikke, Petra.
- Gid hun gjorde det. - Gaby, tal ikke sådan!
Har du hørt fra Karin?
Karin..
Nej..
Og dig?
Jeg ved, at hun arbejder for Pucci.
Åh, for Pucci?
Hun er meget dygtig. Hun vil sikkert nå langt.
Dygtig?
Hun er ikke dygtig.
Hun forstår at sælge sig.
Er du ikke uretfærdig?
Måske er du for subjektiv.
Hun er i Bremen i dag.
Hun er..?
Du er virkelig velinformeret.
Sandheden er, at Karin ringede til mig i morges.
- Ellers anede jeg det ikke. - Fortalte du..?
Selvfølgelig fortalte jeg, at det er din fødselsdag.
Hun sagde, at hun måske ville kigge forbi, men hun var ikke sikker.
Hun havde forfærdelig travlt.
Hun "har" forfærdelig travlt.
Åh ja..
Jeg ved det.
Du må passe på dig selv, Petra.
Det går alt for nemt ned ad bakke.
Jeg åbner!
Undskyld, jeg kunne ikke få en taxi!
Tillykke med fødselsdagen.
Sidonie, du ser yngre ud for hver dag.
Virkelig, tante?
Det kommer af at være lykkelig.
Trafikken i denne by tager livet af mig.
Hvordan går det i skolen, Gabriele?
Sådan da.
- Har I skændtes?
- Jeg fik forbud mod at tale. - Det er ikke sandt, Gaby.
Jeg fik forbud mod at have en mening.
Ingen forbød noget. Det er løgn.
- Du forbød mig at sige noget. - Sikke et forfærdeligt barn!
Slap dog af, børn.
Lad os være søde ved hinanden.
Petra!
I giver mig kvalme, alle sammen.
Nu er det nok!
Bliv her, Sidonie! Hvad er der i vejen, kære?
I er så falske.
Små løgnagtige svin!
I fatter jo ingenting.
Du er et afskyeligt barn!
Jeg hader dig. Jeg hader jer alle!
- Mor! - Rør mig ikke!
Hvis I selv vidste, hvor beskidte I er.
Skål!
En flok parasitter!
- Hvad er der med hende? - Stakkel!
Jeg er ikke en stakkel! Jeg ser dig i et nyt lys.
Og det får mig til at brække mig.
Hold op. Du smadrer hele huset!
Og hvad så? Har du arbejdet for det?
Du har ikke rørt en finger hele dit liv.
Først lod du Far forsørge dig, og nu mig.
Ved du, hvad du er?
En luder, Mor!
En elendig lille luder!
Det, jeg har tjent til, smadrer jeg, når jeg har lyst.
Kan I forstå mig?
Jeg forstår ingenting.
Hvad har vi gjort?
Det er alt sammen på grund af den pige.
- Hvilken pige? - Karin.
Karin? Hvad er der med Karin?
Alle ved, at Petra er skør efter Karin.
Skør?
Jeg er ikke skør, Sidonie.
Jeg elsker hende..
Mere, end jeg nogensinde før har elsket nogen.
Elsker du hende?
Elsker du en pige?
Petra!
Hendes lillefinger er mere værd end alle jer.
Mor, vær sød!
Gå væk, din lille rædsel! Marlene!
Gin!
Ti flasker gin!
Min datter elsker en pige.
Mærkværdigt!
En pige!
Min datter!
Karin!
Jeg kan ikke holde det ud mere.
Jeg smadrer alting.
Alting!
Vi må berolige hende.
Du får da dit sjov ud af det. Sladder til det næste år.
Luk kæften!
Jeg har det så dårligt.
Åh Gud, åh Gud.
Jeg går nu.
Jeg behøver ikke finde mig i det her.
Så gå. Forsvind! Tror du, jeg bekymrer mig om dig?
Jeg vil aldrig se dig mere. Aldrig mere.. hører du?
Du kommer til at betale for det her, Petra.
Du kommer til at fortryde det.
Jeg kommer ikke til at betale for noget.
Jeg har betalt rigeligt.
Er der andre, der vil gå?
Døren er åben.
Skrid!
Jeg gider ikke se på jer.
Jeg har ikke mere at give. Jeg er på røven.
Gin, Marlene!
Eller forsvinder du også?
Hvorfor tuder I?
I er jo så lykkelige. Alle er lykkelige.
Mit barn, mit stakkels barn.
Jeg ønsker at dø, Mor.
Jeg ønsker virkelig at dø.
Der er ikke mere noget, der er værd at leve for.
I døden..
er alting stille..
og smukt..
og fredeligt, Mor.
Alt er fredfyldt.
Jeg elsker dig sådan, Mor.
Man tager nogle piller, synker dem med vand..
og sover.
Det er så godt at sove.
Jeg har ikke sovet længe.
Jeg vil sove.
En lang, lang søvn.
Gaby sover nu.
Jeg bliver mig selv igen, Mor.
I angsten er menneskene så små.
Det er 35 år siden, du blev født.
Gaby har fået et chok.
Åh, Mor..
Det er ikke en bebrejdelse. Du skal bare vide det.
Jeg besøgte Fars grav.
Nogen havde lagt blomster. Jeg ved ikke hvem.
Det er anden gang.
Jeg var bange for..
at du ville foragte mig på grund af Karin.
Det ved jeg.
Måske gør jeg det.
Det regnede for 35 år siden.
Regnen slog imod vinduerne.
Jeg er så bange.
Jeg er så alene.
Jeg besøger ofte Fars grav. Oftere end jeg plejede.
Og jeg er begyndt at gå i kirke igen.
Jeg kunne ikke engang nyde mit arbejde..
det sidste halve år.
Jeg følte, at mit hoved var ved at revne af smerte.
Man må have modet til at tro.
Alle har brug for trøst, Petra.
Og..
Man er meget ensom uden Gud.
Det er ingen trøst, Mor.
Man må lære at elske uden at kræve.
Det er det samme, tro mig.
Jeg elskede hende slet ikke.
Jeg ville bare besidde hende.
Det er forbi nu.
Jeg lærte noget..
og det var meget smertefuldt.
Du skal være god ved Gaby.
Børn er så følsomme.
Det ved jeg.
Hun græd forfærdeligt, før hun faldt i søvn.
Lad være med at pine mig, Mor.
Hvad får du ud af det?
Jeg er nødt til at sige, hvad jeg ved.
Hos Petra von Kant.
Hvem?
Et øjeblik!
Karin.
Tak.
Ja, selvfølgelig betød det noget for mig.
Men det er ovre nu.
Nej, det er..
Det er sent nu, og..
Nej, jeg kan ikke i morgen.
Tager du til Paris?
Men vi ses en anden gang.
Selvfølgelig.
Hav det godt!
Du kan godt gå nu, Mor.
Jeg er faldet ned.
Jeg er fredelig igen.
Jeg ringer til dig.
Jeg må undskylde for mange ting, Marlene.
I fremtiden skal vi arbejde rigtigt sammen.
Du skal have, hvad du fortjener: Frihed og fornøjelser!
Ikke sådan!
Fortæl mig om dit liv.